![Tio barn i skola som visar upp djur och en bakgrund de gjort.](https://pku.fi/wp-content/uploads/2023/12/kirjala-skola-hela-klassen-scaled.jpg)
Längst fram: Iiris Rahkonen, Colin Lindblom, Linn Henriksson, Lilja Jansson. De som var borta på intervjudagen är Alfred Johansson, Lukas Johansson och Lukas Nyberg.
Eleverna i Kirjala skola arbetade i början av hösten kring temat empati och skapade animerade berättelser med dikter och sång som sedan filmats.
I undervattenslandet Empatia bor den sura och elaka bläckfisken Bläckis. Hur ska man få honom att bli snäll? Det kan eleverna i årskurs 1–2 i Kirjala skola svara på. I höst har de nämligen arbetat kring temat empati och skapat en hel fantasivärld med många fantasidjur och den centrala figuren Bläckis som skapade problem i landet Empatia.
Empatia var ett av de tre bidrag som Kirjala skola lämnade in i tävlingen Snälla hjältar som arrangeras av Svenska Folkskolans Vänner (SFV). Tävlingen ordnades bland annat för de skolor som är med skolnätverket BRAVO! och sammanlagt deltog 105 bidrag från hela Svenskfinland. För två veckor sedan kom beskedet – klassen var en av fem jämbördiga vinnare och fick 500 euro i pris.
Kirjala skola hör till skolnätverket Bravo
Majsan Arvidsson som är klassföreståndare för klass 1–2 berättar att också klass 3–4 och 5–6 i Kirjala skola arbetat med egna empati-projekt och kombinerat många olika uttrycksformer. Hon säger att projekt av denna typ har en förmåga att svälla ut och ge olika sidospår som eleverna också vill arbeta kring.
– Kirjala skola hör till skolnätverket Bravo som får extra hjälp på vägen att utföra kreativa och estetiska processer där vi kombinerar musik, bildkonst och text.
Projektet snälla hjältar började med uppläsning av boken Silkesapans skratt av Annika Sandelin och Linda Bondestam. Utgående från boken skulle eleverna skapa ett så kallat multimodalt verk som visade empati i någon form. Verket skulle innehålla minst två av konstformerna bildkonst, musik eller text.
– Silkesapans skratt är en jätteledsam bok som handlar om en silkesapa som dör och där de andra djuren utför en mängd empatiska handlingar. Vi började med att tala om sorgen, och barnen fick berätta om de själva mist något husdjur eller någon när och kär. Det var en process som gav upphov till många djupa tankar och känslor.
Berättelsen spelades in på video
Efter det talade klassen om de empatiska handlingar som djuren gör i boken och om vad de kan göra för att själva bli bättre på att vara empatiska.
– Dessa diskussioner var något eleverna verkligen tog till sig. De kunde komma till mig efter rasten och berätta om hur de varit empatiska på olika sätt, säger Majsan.
Eleverna jobbade tillsammans på handlingen i sin berättelse och skapade dessutom en dikt och en sång. Hela berättelsen spelades slutligen in på video.
– Bläckis var superdum först, han busade genom att knacka på djurens dörrar och sprutade bläck på dem. Han lade också ut sina tentakler så att de andra djuren snubblade. Sedan var de andra djuren ändå jättesnälla mot Bläckis och skrev en skylt åt honom och så tänkte han ”Ahaa, jag behöver inte vara elak”, berättar Lilja Jansson.
![Handskriven skylt.](https://pku.fi/wp-content/uploads/2023/12/Kirjala-skola-skylten-scaled.jpg)
“Jag tror att vi vann för att vi sjöng en låt på slutet”
Alla barnen skapade egna fantasidjur som var kombinationer av två olika djur.
– Jag lagade en kycklingkänguru med fenor. Vi gjorde också en stor målning på brunt papper och djuren fäste vi på pinnar. Vi skulle vara under bordet och röra djuren. Jag var rösten för bläckfisken! säger Erik Lahtonen.
– Jag skapade en delfin med två horn och i regnbågens färger. Jag tror att vi vann för att vi sjöng en låt på slutet, och man såg hur hårt vi hade jobbat, säger Iiris Rahkonen som tillsammans med Linn Henriksson läste upp bakgrundssagan i filmen.
Donerar pengar till barnavdelningen och gör något roligt tillsammans
Hon tyckte också det var spännande att filmen de skapade skulle läggas upp på Youtube så att alla skulle kunna se den.
Av prispengarna kommer klassen att donera något till barnavdelningen och dessutom göra något roligt tillsammans.
– Vi delade också med oss av prispengarna med de andra klasserna i skolan som också jobbat hårt med sina bidrag och bjöd dem på saft och bulle, säger Majsan.
– Empati är ju något man ska lära sig som barn. Nu när vi jobbat kring temat har jag märkt att barnen är ett bra stöd för varandra. De kan säga till varandra om det blir bråk: ”Men nu uppför du ju dig som Bläckis!
Tuuli Meriläinen
Kommentarer